Nå, mot slutten av mitt stakkars syndige liv, med hvitt hår-
-vil jeg her avlegge vitnesbyrd-
-om det enestående og fryktelige jeg var vitne til som ung-
-mot slutten av det Herrens år 1327.
Måtte Gud skjenke meg visdom og gunst-
-til å sannferdig nedskrive hva som hendte i et kloster i Nord-Italia.
Et kloster hvis navn det selv i dag er prisverdig og fornuftig å utelate.
ROSENS NAVN
Ikke la min hånd skjelve nå som jeg gjenopplever fortiden-
-og gjenoppvekker det ubehaget jeg følte da vi kom innenfor murene.
Skal vi si det til ham?
Nei. Han kommer til å lete på feil sted.
Men om han skulle få vite det etter eget initiativ?
De overvurderer hans begavelse, ærede abbed.
Bare én myndighet er i stand til å etterforske slike saker:
Den hellige inkvisisjonen.
Hva er Deres mening, ærverdige Jorge?
Kjære brødre. Slike verdslige saker overlater jeg til yngre menn.
-Adso. -Ja, mester?
For å beherske naturen må man først lære seg å adlyde den.
Gå tilbake til forgården og ta til høyre på gårdsplassen.
Der finner du stedet du søker. Bak den. . .tredje buegangen.
De sa jo at De aldri hadde vært her.
Da vi kom, så jeg en broder ile til det stedet.
Jeg så også at han kom langsommere ut, med en tilfreds mine.
Takk, mester.
-Fred være med Dem. -Og Deres ånd.
På benediktinerordenens vegne-
-er det en ære å ønske Dem og Deres fransiskanerbrødre velkommen.
Har de andre delegatene kommet?
Ubertino fra Casale har vært her i et par uker. De andre ventes i morgen.
De er nok sliten etter den lange reisen.
Nei. lkke nevneverdig.
-Det er vel ikke noe De. . .ønsker? -Nei takk.
Da lar jeg Dem være i fred.
Jeg beklager at en av Deres brødre nylig ble kalt til Vårherre.
Et stort tap. Broder Adelmo var en av våre fremste illuminatører.
-Fra Otranto? -Var dere bekjente?
Nei, men jeg har beundret hans verk.
Hans humoristiske bilder var nesten beryktet.
-Men han var jo en ung mann. -Ja, veldig ung.
-Utvilsomt en ulykke? -Ja.
Ja, som De sier. En ulykke. Det vil si. . .
Broder William. . .
-Får jeg snakke åpent med Dem? -De virker ivrig etter å gjøre det.
Da jeg hørte at De skulle komme, var det som om jeg ble bønnhørt.
Jeg sa: " Her er en mann som kjenner både menneskeånden og den onde. "
Broder Adelmos død har forårsaket stor åndelig uro i min menighet.
Dette er min novise Adso. Baronen av Melks yngste sønn.
Fortsett, er De snill.
Vi fant liket etter en haglskur. llle tilredt.
Knust mot en klippe ved foten av tårnet, under et vindu som var. . .
Hvordan skal jeg få sagt det?
-Som var stengt? -Har noen fortalt Dem det?
Hadde det vært åpent, ville De ikke sagt " åndelig uro" , men at han falt.
Vinduet kan ikke åpnes. Og glasset var ikke knust.
-Og det er ingen adgang til taket. -Jeg forstår.
Og uten en naturlig forklaring tror munkene på en overnaturlig kraft?
Jeg trenger hjelp av en skarpsindig mann som Dem, broder William.
Skarpsindig nok til å oppklare det. Og forsiktig nok, om det kreves-
-til å skjule det, før de pavelige delegatene kommer.
Jeg vier meg ikke lenger til slike saker.
Det er med uvilje jeg tynger Dem med mitt dilemma, men. . .
Hvis jeg ikke kan få ro i min menighet-
-kan jeg ikke gjøre annet enn å be inkvisisjonen om hjelp.
Adso!
Dette er Ubertino fra Casale-
-en av vår ordens store åndelige ledere.
For mange er han en levende helgen. Andre vil ha ham brent som hykler.
Hans bok om presteskapets fattigdom er ingen favoritt i pavens palass.
Fransiskanerbrødre.
Dere må forlate dette stedet øyeblikkelig.
Djevelen vanker i dette klosteret.
Ubertino! Det er William.
William fra Baskerville.
William?
Nei da.
William er død.
William, min sønn!
Tilgi meg. Du har vært borte så lenge.
Jeg gjorde mitt beste for å bli glemt.
Da vi hørte om dine sorger, ba jeg til jomfru Maria om et mirakel.
Dine bønner ble hørt.
Min novise Adso fra Melk. Hans far har overlatt hans utdannelse til meg.
Få ham vekk herfra!
Djevelen kaster vakre gutter ut gjennom vinduene her!
Det var noe feminint. . .
Noe diabolsk. . .
Ved unggutten som døde.
Han hadde øynene til en pike-
-som søker omgang med djevelen.
Pass dere for dette stedet. Antikrist er fortsatt blant oss.
Jeg kan føle ham. . .nå. Her.
lnnenfor disse murene!
Jeg er redd, William.
For deg. For meg.
For utfallet av denne debatten.
Å, min sønn!
For noen tider vi lever i.
Men. . .vi må ikke skremme vår unge venn.
Hun er vakker, ikke sant?
Når en kvinne-
-som av naturen er fordervet-
-blir guddommelig opphøyd-
-kan hun bli nådens edleste redskap.
Vakre er de bryster-
-som stikker fram.
-Jeg liker ikke dette stedet. -Jaså? Jeg syns det er stimulerende.
Kjære Adso, vi må ikke la oss påvirke av irrasjonelle rykter om antikrist.
La oss i stedet stole på våre hjerner og løse denne gåten.
Det som du gir på jorden-
-skal du få mangfold igjen i neste liv.
Min mester stolte på Aristoteles, de greske filosofene og sitt intellekt.
Uheldigvis var min frykt ikke bare en unggutts fantasifoster.
En mørk slutt for en lysende illuminatør.
Enda en sjenerøs gave fra kirken til de fattige.
Tenk om han ikke falt ned fra tårnet, men fra der et sted.
Og så rullet kroppen hans ned hit. Adso?
Da trengs ikke djevelen.
Det er mer blod her.
Han falt derfra. Han hoppet.
-Adso! Hører du etter? -Ja. Han hoppet.
Hoppet? Begikk han selvmord?
Ja. Hvorfor gå dit om natta i en haglskur?
lkke for å beundre landskapet.
Kanskje noen drepte ham.
Og strevde med å slepe liket opp dit?
Da er det lettere å bli kvitt det via avfallsluka.
Nei, min kjære Adso. Det er elementært.
Selvmord?
Er da dette et sted som Gud har forlatt?
Kjenner du til et sted hvor Gud ville følt seg hjemme?
Vi ber, allmektige Gud-
-at det ikke er grunn til mistanke om at vi har en ond ånd blant oss-
-verken av denne verden eller noen annen.
Vi ber for at debatten, som vi er beæret over å være vertskap for-
-nå kan fortsette uten å bli overskygget av frykt.
Vi priser Herren for at han har sendt oss broder William fra Baskerville.
Hans erfaring og tidligere plikter, som er tyngende for ham-
-har vært oss til stor hjelp her.
Måtte sjelefred og åndelig fred-
-igjen få plass i våre hjerter.
En munk skal være taus.
Han skal holde sin tunge i tukt.
Og ikke tale før han blir spurt.
En munk skal ikke le.
For det står skrevet at bare dårer-
-hever sin stemme til latter.
Mester?
La meg spørre. . . Hvilke tyngende plikter-
-snakket abbeden om? Har De ikke alltid vært munk?
Selv munker har en fortid, Adso.
-Prøv å sove nå. -Jeg bare. . .
Ja, mester.
" Men i stor visdom er det mye som er uverdig.
Og den som øker sin kunnskap, får også flere sorger. "
Denne begikk ikke selvmord.
Vann!
At jeg kunne tro på Deres forklaring. Dette kunne vært forhindret.
Jeg er sikker på at broder Adelmo tok sitt liv, men om. . .
Og så kom det en haglskur.
Men om dette dødsfallet er forbundet med. . .
. . .etter haglskuren. Etter den andre basunen-
-ble havet til blod.
Og se!
-Her er det blod! -Profetien om apokalypsen!
Etter den tredje basunen kommer en brennende stjerne-
-til å falle i fontener. . .av vann.
-lkke forspill de siste sju dagene! -Herren bevare oss!
Revet stilk av ormeurt mot diaré.
Og løk, foreskrevet i små mengder, varm og fuktig-
-forlenger den mannlige ereksjonen.
For dem som ikke har avlagt vårt løfte, selvsagt.
Bruker De ofte arsenikk, broder Severinus?
Ja visst. Det er et effektivt botemiddel mot nervøse plager.
Når det tas oppblandet og i små doser.
Men om dosene ikke er små?
Døden!
Hva var hans funksjon her?
Han oversatte fra gresk. Han viet seg bare til Aristoteles.
-Var han venn av unge Adelmo? -Ja visst. De arbeidet sammen.
Men de var som brødre, De forstår? lkke som. . .
Kjødet kan jo bli fristet på en naturlig måte. . .eller unaturlig.
De hadde ikke den sistnevnte legningen, om De forstår.
Se opp for dracul som gnager på din livskraft.
Stygg som Salvatore, ikke sant?
Min lille broder. . . Penitenziagite!
Penitenziagite?
Du sa " penitenziagite" .
Mester. Hva slags språk snakket han?
Alle språk. Og ingen.
-Hva slags ord nevnte dere begge? -Penitenziagite.
-Hva betyr det? -At pukkelryggen har vært kjettersk.
Penitenziagite var dolcinittenes krigsrop.
-Hvem var de, mester? -De trodde på Jesu fattigdom.
-Som oss fransiskanere. -De sa at alle må være fattige.
Så de drepte de rike.
Du forstår, Adso. Skrittet fra ekstatisk visjon til syndig raseri-
-er så altfor kort.
Da er det kanskje han som drepte oversetteren?
Nei. Feite biskoper og rike prelater var mer i dolcinittenes smak.
Neppe noen Aristoteles-kjenner. Men vi må ha et åpent sinn.
Vi er heldige som har snødekte marker.
Pergamentet der forbryteren utilsiktet skriver sin autograf.
Hva kan du lese av disse fotsporene?
De er dobbelt så dype som de andre.
-Bra! Hva kan vi da konkludere med? -At det var en tung mann.
Riktig. Og hvorfor var han så tung?
Fordi. . .han var veldig feit?
Eller fordi han var tynget av byrden av en annen mann.
La oss innprente denne sålens autograf i vår hukommelse.
Men fotsporene leder bort fra stedet. l denne retningen.
Din tosk! Du overser muligheten av at han gikk baklengs-
-og slepte kroppen slik. Derfor furene. Fra hælene.
Hvor møtte den lærde greske oversetteren sin anonyme banemann?
Broder bibliotekar. . .
Kanskje De kan la oss få se de to forulykkete brødrenes arbeid.
-Et meget uvanlig ønske. -l likhet med deres dødsfall.
-Broder Adelmo satt der. -Takk.
Øyne av glass i to ringer!
Et esel underviser biskoper i den hellige skrift.
Paven som rev.
Abbeden som ape!
Han hadde sannelig et dristig blikk for det komiske.
En munk skal ikke le. Bare dårer hever sin stemme til latter!
Jeg håper mine ord ikke sårer Dem.
Jeg hørte latter av latterlige ting.
Men dere fransiskanere er overbærende overfor munterhet.
Den hellige Franciscus lo gjerne.
Latter er djevelens vind!
Den deformerer ansiktstrekk og får mennesker til å likne aper.
Aper ler ikke. Latter er unikt for mennesket.
-l likhet med synd. Kristus lo aldri. -Vet vi det?
-Det er ikke nevnt i skriften. -Heller ikke at han ikke lo.
Med humor har til og med helgener gjort narr av de ugudelige.
Da Sankt Maurus ble kokt levende, klagde han på at badet var for kaldt.
Sultanen kjente på vannet og skåldet seg.
En helgen nedsenket i kokende vann driver ikke med barnslige knep.
Han demper sine skrik og lider for sannheten!
Og likevel viet Aristoteles sin andre Poetikk-
-til komedien som sannhetens redskap.
-Har De lest den? -Den har vært forsvunnet i århundrer.
Den ble aldri skrevet. Forsynet vil ikke at tomhet skal glorifiseres.
-Det må jeg bestride. . . -Nok! Klosteret overskygges av sorg.
Likevel forstyrrer De sorgen med tomprat!
Tilgi meg, ærverdige Jorge. Mine ord var upassende.
-Hvilken var grekerens pult? -Denne.
Kom, Adso.
-Hva konkluderer du med det besøket? -At man ikke bør le der inne.
La du merke til hvor få bøker skrivestuen hadde?
Alle skriverne, avskriverne, oversetterne, tenkerne. . .
Hvor er alle bøkene de trenger i sitt arbeid, som klosteret er berømt for?
Hvor er bøkene?
-Setter De meg på prøve? -Hva mener du?
Det virker som om De alltid har svaret på alle spørsmål De stiller.
-Vet De hvor bøkene er? -Nei.
Men jeg skal vedde min tro på at tårnet inneholder mer enn luft.
Så De den lille døra som bibliotekaren lukket da vi kom inn?
Mester! Fort! Jeg har ham!
-Det holder! -Han prøvde jo å drepe oss!
Salvatore!
Vær så snill. lkke fortell abbeden om hans fortid.
Han er uskyldig i dødsfallene her i klosteret. Jeg sverger.
Broder Remigio, min pris er noen opplysninger.
Hvorfor avfeide min læremester mine mistanker mot pukkelryggen?
Hvorfor hastet det så med et besøk i tårnet?
Jeg antok at han ikke kunne motstå fristelsen det var å se på bøkene.
lngen lås. Den må være stengt fra innsiden.
-Hvordan kommer vi inn? -Det må være en annen inngang.
La oss se hva bibliotekarassistenten med månefjeset skjulte i morges.
Ørsmå greske bokstaver. Skrevet av en maur med blekk på føttene?
"Bruk tarvelige personer.
Gled deg over deres defekter... "
Nettopp.
Skrevet med sitronsaft.
Skytten. Sola.
Merkur. Skorpionen.
En zodiakal kode med henvisninger. Men. . .til hvor?
Hvem der?
-Brillene mine! -De lå på boka.
Gå den veien.
Kom fram, din vesle tispe.
Jeg vet at du er her. Jeg lukter deg.
Hva er det med deg? Er du redd for meg?
Jeg skal finne deg.
Hvem var hun? Hva slags skapning var det som sto opp som grålysningen-
-forheksende som månen, strålende som sola-
-og skremmende som en armé rustet til krig?
God kveld, Salvatore.
Så det er her du fanger dem.
De er mye mer grasso her. Større.
Så du. . .spiser dem?
-Vil De ha? -Nei takk.
Som god kristen må du fortelle.
Ga Adelmo pergamentet til Berengar?
-Nei. Til orve. . .overstå. . . -Oversetteren! Venantius, munken?
Hva skjedde deretter?
Mester! Fort! Jeg har funnet en til.
Hvor har du vettet ditt, gutt?
Har du noensinne møtt noen med stor nok brystkasse til det hjertet?
Nei.
Det er et oksehjerte.
En munk ga det vel til bondejenta i bytte mot hennes. . .tjenester.
-Jente? Hvilken jente? -Hun som jeg så storme ut herfra.
-Det må ha vært en stygg munk. -Hvorfor stygg?
Hadde han vært ung og vakker, ville hun nok gjort det med ham gratis.
Episoden på dette fæle kjøkkenet har ikke noe med vår gransking å gjøre.
Jeg vet nå at Berengar, bibliotekar- assistenten, er nøkkelen til hele gåten.
-Hva sa du? -lngenting, mester.
Bra.
Mester?
Det er noe jeg må fortelle.
Jeg vet det.
Vil De høre mitt skriftemål?
Fortell det heller først, som en venn.
Mester. . .
Har De. . .noen gang vært. . .
Forelsket?
Mange ganger.
-Er det sant? -Naturligvis.
-Aristoteles, Ovid, Virgil. . . -Nei, nei, nei. Jeg mener i ei. . .
Forveksler du ikke kjærlighet med begjær?
Gjør jeg det? Jeg vet ikke.
Jeg vil bare hennes beste.
Jeg vil at hun skal være lykkelig. Jeg vil redde henne fra fattigdom.
-Kjære vene. -Hvorfor " kjære vene" ?
Du er forelsket.
-Er det ille? -For en munk betyr det problemer.
Setter ikke Thomas av Aquino kjærligheten høyest av alle dyder?
Kjærligheten til Gud, Adso. Kjærligheten til Gud!
-Og kjærligheten til. . .kvinnen? -Om kvinnen-
-visste Thomas av Aquino lite. Men skriften er utvetydig her.
Ordspråkene advarer om at kvinnen forleder mannen. Predikeren sier:
" Bitrere enn døden er kvinnen. "
Ja, men. . . Hva mener De selv?
Jeg har selvsagt ikke din erfaring.
Men. . .jeg har vanskelig for å innbille meg-
-at Gud skulle skape en så gyselig skapning-
-uten å gi henne noen gode egenskaper.
Så fredelig livet ville vært uten kjærligheten.
Så trygt.
Så rolig. Og kjedelig.
Så vakkert! Herre, du har ført våre skritt til dette sted for sjelefred-
-fordi du ønsker forsoning like mye som vi fransiskanere.
-La oss gå, brødre. -Din vilje skal skje, Herre.
Broder Berengar?
Han gjemmer seg nok et sted. Med boka og brillene mine.
Broder Berengar?
Se, mester. Døra!
Broder Malachia!
Er Deres assistent broder Berengar her?
-Nei. -Jeg forstår.
-Vet De hvor han kan være? -Nei.
-Er han kanskje oppe i biblioteket? -Nei.
Jeg er selv nysgjerrig på biblioteket. Kan jeg få se det?
-Hvorfor ikke? -Abbeden har bestemt-
-at ingen får gå inn i biblioteket unntatt jeg og min assistent.
Jeg forstår. Takk igjen.
Kanskje noe har skjedd med ham.
-Kanskje vi finner ham i vann. -Hva?
Den tredje basunen som Ubertino snakket om. Åpenbaringenes bok.
Det er ikke den boka vi leter etter.
Er det en kylling? Likner mer en spurv.
Velkommen, broder Michele. Det samme gjelder dine brødre.
Bonde! Still deg i kø!
Salvatore! Cuthbert fra Winchester er en høyt aktet fransiskanermunk.
Kom, vi har mye å diskutere.
Abbeden virker overbevist om-
-at det er djevelens verk. -Det er han.
Eneste bevis jeg finner for det, er alles ønske om å få se hans verk.
-Tenk om Ubertino har rett. -lkke glem hvor viktig debatten er.
-Vi tror at paven vil svikte oss. -Ja, og erklære oss kjetterske.
Jeg må bare avhøre én broder, og så er hele saken oppklart.
Vi setter vår lit til deg, William. For Guds skyld, ikke misbruk den.
Broder William.
Fant du ei bok på gresk? Nei vel.
-Jeg hadde rett. -Åpenbaringenes bok også.
-Vi må snakkes med en gang. -Ja visst.
Og jeg har mye å fortelle. Straks vi har undersøkt dette liket.
Lindeblad i badet lindrer smerter.
-Var han keivhendt? -Ja, han var motsatt på flere måter.
-Er det flere keivhendte munker? -lkke så vidt jeg vet.
Blekkflekker.
Han skrev vel ikke med tunga?
-Et par linjer på gresk. -Ja.
Skrevet av Venantius. Notater fra boka han leste like før han døde.
Se hvordan kalligrafien forandres.
Fra det tidspunktet var han døende. Hvilken slutning kan vi trekke?
En blå malingflekk.
Ja, men en unik blåmaling, blandet av broder Adelmo-
-som hadde pergamentet før Venantius. Hvordan vet vi det?
Fordi disse notatene er skrevet over Adelmos flekk.
Broder William, klosteret er innhyllet i et skremmende mysterium.
Men jeg finner ikke noe i din uklare tolking som kaster lys over saken.
Adso. Lys!
Noen anstrengte seg for å skjule en hemmelighet av største betydning.
Kalligrafien er skrevet av en keivhendt.
Den eneste keivhendte her er, eller var, broder Berengar.
Hva slags hemmeligheter kan han ha vært innviet i?
-Jeg føler at du vil fortelle det. -Bøker. Forbudte bøker.
Åndelig fordervelige bøker.
Alle kjente assistentens pasjon for vakre gutter.
Da Adelmo ville lese ei forbudt bok, tilbød Berengar ham nøkkelen:
Koden på dette pergamentet. . . l bytte mot unormale kjærtegn.
-Det holder, broder William! -Adelmo gikk med på dette.
Den greske oversetteren fant ham angrende, gråtende på kirkegården.
-Hvordan vet du det? -Det var et vitne.
Pukkelryggen så Adelmo gi dette pergamentet til Venantius-
-og så løpe mot tårnet og kaste seg ut.
Neste natt, mens Berengar tuktet seg-
-tok Venantius, ved hjelp av pergamentet, seg inn i biblioteket-
-der han fant boka. Han tok den med til sin pult og begynte å lese den.
Han skrev ned disse mystiske sitatene og døde. På fingeren: en svart flekk.
Bibliotekarassistenten fant liket-
-og slepte det til grisehuset for å unngå å bli mistenkt.
Men han etterlot seg sin autograf.
Boka lå på oversetterens pult. I går natt leste Berengar i den.
Like etter, plaget av smerter-
-prøvde han å ta et lindrende bad og druknet.
Han hadde også en svart finger. Alle tre døde av ei bok som dreper.
Ei bok man dreper for. Jeg ber Dem derfor gi meg adgang til biblioteket.
Broder William, din stolthet blinder deg!
Ved å dyrke fornuften, ser du ikke det som er klart for alle andre her.
Takk, broder William.
Vi takker deg for dine anstrengelser-
-men jeg må nå be deg avstå fra videre etterforsking.
Heldigvis kommer det en person med den pavelige delegasjonen-
-som er vel bevandret i den ondes list.
En mann som jeg tror at du kjenner altfor godt.
Bernardo Gui. . .inkvisitoren.
Mester, hvem er Bernardo Gui?
William! Jeg har lett over hele klosteret etter deg.
Michele vil snakke med deg snarest. l enerom.
-Vet du hvem som kommer? -Ja. Bernardo Gui.
-Ubertino må i sikkerhet. -Det er ordnet.
-Men vi er bekymret for deg. -Stopp all etterforsking nå.
-Og feilaktige slutninger! -Jeg har rett!
William har alltid rett!
Uavhengig av følgene for ham og alle andre-
-må William fra Baskerville alltid bevise at han har rett.
Din forfengelige stolthet forårsaket vel konflikten med Bernardo?
lkke frist skjebnen to ganger. lkke engang keiseren kan redde deg nå.
Kjødet hadde glemt den skammelige nytelsen vår omgang ga oss.
Men sjelen min kunne ikke glemme henne.
Og da jeg nå så henne i hennes armod og elendighet-
-priste jeg Gud for at jeg er fransiskaner.
Jeg ville at hun skulle vite at jeg ikke tilhørte dette klostret-
-men en orden som ville hjelpe hennes folk i deres legemlige nød...
Og åndelige forsakelse.
Far vel, William.
Du er forrykt og overmodig.
Men jeg er glad i deg, og jeg skal aldri slutte å be for deg.
Far vel, mitt kjære barn.
lkke lær for mange dårlige vaner av din læremester.
Han tenker for mye!
Han stoler alltid på slutningene fra sitt hode-
-istedenfor å stole-
-på sitt hjertes profetiske evner.
Lær deg å mestre din intelligens.
Gråt over Vårherres sår!
Og kast bøkene!
Det er en side ved Ubertino som jeg virkelig misunner ham.
Frykt den siste profeten, mine venner!
Et nett vil falle fra himmelen, og så kommer tusen skorpioner.
Det skal vi ikke glemme!
Hvem skremmer deg mest?
-Alle sammen. -Nei. Se nøye etter.
-Den der. -Den velger jeg også.
Etter deg.
Dette er kjelleren til tårnet.
Men hvordan vi kommer til biblioteket. . .
Rotter elsker pergamenter mer enn de lærde. Vi følger den.
166, sperret skrivestuedør.
167, 168, 169. . .
Jeg visste det!
Adso. Jeg visste det.
Vet du at vi befinner oss i et av kristendommens største bibliotek?
-Hvordan finner vi boka vi søker? -Tidsnok.
Beatus of Liébana. Dette, Adso, er et mesterverk!
Og den har merknadene til Umberto fra Bologna.
Hvor mange flere rom? Hvor mange flere bøker?
lngen burde forbys å fritt konsultere disse bøkene.
De regnes kanskje som for verdifulle, for ømtålige.
Nei. Det er fordi de ofte inneholder visdom som skiller seg fra vår-
-og ideer som kan oppmuntre til tvil om ufeilbarheten ved Guds ord.
Mester?
Og tvil, Adso, er troens fiende.
Mester?
Mester! Vent på meg!
Men jeg venter jo på deg.
Men jeg kan høre Dem gå.
Jeg går ikke. Jeg er her nede.
Er det Dem som er der oppe?
Hvor er du, gutt?
Jeg har gått meg vill!
Det virker som om vi befinner oss i en labyrint.
-Er du der fortsatt? -Ja.
-Hvordan kommer vi oss ut? -Med visse vansker.
Mildt sagt.
Det er det som er sjarmen med labyrinter.
Hold deg i ro, Adso. Åpne ei bok og les høyt.
Forlat rommet du er i. Gå hele tiden til venstre.
" Kjærlighet begynner ikke som en sykdom, men forvandles til det.
lfølge den muslimske teologen Ahmed Hasim blir den amorøse ikke kurert.
Hans drømmer fører til uregelmessig pust og puls.
Amorøs melankoli regnes som lykantropi:
En sykdom som fører til ulveaktig atferd.
Elskerens ytre. . .blir forvandlet.
Synet svekkes, leppene skrumper inn, ansiktet dekkes av blemmer og sår.
Merker som minner om hundebitt i ansiktet.
Og han ender sine dager med å luske på kirkegårder om nettene-
-akkurat som en ulv. "
Mester!
-Jeg kan se ei lykt. -lkke rør deg. Bli hvor du er.
Jeg ser en mann! Han stoppet!
-Hva gjør han? -Han løfter lykta.
Hvor mange ganger?
-Tre ganger. -Det er meg. Løft din lykt.
Se!
Din dumming. Det er bare et speil.
-Redd bøkene! -Jeg prøver å redde Dem!
Fall-lem, speil. . . Vi er nær.
Hvis jeg har tolket den greske oversetterens instrukser korrekt. . .
Trodde du at jeg ga pergamentet til abbeden uten å lage en kopi?
" Manu supra idolum, age primum et septimus de quatuor. " Som betyr?
" Med hånden over avgudsbildene-
-trykk på den første og sjuende av fire. "
Meget bra.
-Hvilket avgudsbilde? -Det skal vi finne ut.
Første og sjuende av fire?
Hadde jeg hatt alle svar, ville jeg undervist i teologi i Paris.
Og. . .igjen!
Hørte du det?
Det er tennene mine, mester.
-lkke vær redd. -Jeg er ikke redd. Jeg fryser.
-Vi får gå tilbake. -lkke gå for min skyld.
Jeg må tilstå at jeg ikke forstår det. For øyeblikket.
La meg se. For å finne ut av en labyrint. . .
Når man kommer til en forgreining, tegner man ei pil og. . . Nei.
-Mester. . . -Jeg prøver å tenke.
Hvis det. . . Hvis det er slike piler ved forgreiningene. . .
Godt gjort, gutt.
Din klassiske skolegang hjelper oss.
Takk.
Lucifer, gi meg servizio med kjærlighet della femina!
Se hva vi har funnet, Bernardo.
Ransak skapningen.
De inviterte meg for å undersøke om den onde gikk løs i klosteret.
Jeg har allerede funnet ham.
Jeg har ofte sett djevledyrkingens redskaper.
Den svarte hanen og den svarte katta!
-Hun gjorde det jo for matens skyld! -William husker vel selv rettssaken-
-der en kvinne tilsto omgang med en demon i en svart katts skikkelse.
Mine erfaringer trenger ikke ligge til grunn for dine slutninger.
Slett ikke. Når man får så uomstøtelige bevis!
Ei heks! En forledet munk! Sataniske riter!
l morgen. . .skal vi prøve å finne ut-
-om disse hendelsene er forbundet med et enda alvorligere mysterium.
Lås dem inne! Så vi alle får sove trygt i natt.
De sa ikke noe.
Jeg sa ikke noe fordi det ikke var noe å si.
De er rask nok til å si sannheten når det gjelder bøker og ideer.
Hun er alt brent, Adso. Bernardo Gui har talt. Hun er ei heks.
-De vet at det ikke er sant. -Ja, jeg vet det.
Jeg vet også at den som bestrider en inkvisitors dom-
-gjør seg skyldig i kjetteri.
-Det virker som De vet mye om det. -Å ja.
Fortell meg.
-Som en venn. -Det er ikke mye å fortelle.
Jeg var selv inkvisitor, men det er lenge siden.
På den tiden ville inkvisisjonen vise veien. lkke straffe.
En gang måtte jeg lede en rettssak mot en mann-
-hvis eneste forbrytelse var å over- sette ei bok som stred mot skriften.
Bernardo Gui ville ha ham dømt for kjetteri.
Jeg. . .frikjente mannen.
Gui beskyldte meg for å være kjetter, fordi jeg hadde forsvart ham.
Jeg appellerte til paven.
Jeg ble satt i fengsel.
Torturert.
Og jeg tilbakekalte min dom.
Hva skjedde så?
Mannen ble brent på bålet. Og jeg er fortsatt i live.
Broder Salvatore.
Smertene kommer til å gjøre like vondt for meg som for deg.
Men du kan unngå dem. Lukk opp din hjertedør.
Ransak din sjel. Ransak deg!
Jeg ransaker meg!
Jeg ransaker! Jeg ransaker!
Si meg da. . .
Hvem av dine brødre er den kjetteren som står bak disse mordene?
Stupido. . . Jeg ikke vite noen ting.
Lå jeg våken den natta og led for jenta, eller for meg selv?
Ved daggry kom pavens sendebud, vår motpart i debatten.
Men det betydde så lite for meg nå.
Deres Eminense. Ærverdige brødre.
Endelig møtes vi til denne etterlengtede debatten.
Vi har alle reist langveisfra for å løse den tvisten-
-som er blitt en alvorlig trussel mot enheten i vår hellige kirke.
Mange gode kristne vender sine blikk mot disse ærverdige murene-
-og venter urolig på svaret på det omstridte spørsmålet:
Eide Kristus de klærne han bar, eller eide han dem ikke?
Kjære brødre av fransiskanerordenen.
Vår hellige far, paven, har bemyndiget meg-
-og disse, hans tro tjenere, retten til å tale på hans vegne.
Spørsmålet er ikke om Kristus var fattig.
Men derimot om kirken skal være fattig.
Dere fransiskanere ønsker at presteskapet-
-skal gi avkall på all eiendom og rikdom.
At klostrene sprer sine hellige skatter og gir sin jord til livegne.
Jeg har funnet boka i apoteket! Den er på gresk!
-Bak en av mine krukker. -lkke rør den!
Gå tilbake og lås deg inne. Jeg kommer så snart jeg kan.
Berøve kirken de resursene den trenger for å bekjempe de vantro-
-og føre krig mot hedningene.
Selv det mest praktfulle monument over Vårherre-
-er bare et svakt gjenskjær av hans uendelige storhet.
Langt ifra å berøve kirken. . .
Fort! Salvatore har erkjent sitt kjetteri. . .og ditt!
Flykt før de brenner deg på bålet!
Takk, broder.
Bli med oss!
At De våger å kalle pavens provins "Guds palass på jord" !
Disse mordene er et tegn på at forsoning med dere er djevelsk!
l evangeliet blir det slått fast at Kristus hadde en pung.
Hvorfor befalte han sine disipler intet mindre enn sju ganger. . .
Brødre, vær så snill!
Noe ytterst alvorlig har skjedd.
Slipp meg! Jeg drepte ham ikke. Jeg holdt opptelling i kornmagasinet.
-Jeg har aldri drept noen. -Forklar da at du prøvde å flykte.
Jeg hadde alt beordret deg pågrepet for andre anklager. Med rette.
Hadde ikke en viss person valgt å snu ryggen til-
-ville flere av Guds menn fortsatt vært i live.
" Bruk tarvelige personer, gled deg over deres defekter. "
-Vær så snill, jeg prøver å tenke. -Jeg også, mester. Jeg også.
Bruk hodet istedenfor hjertet, så får vi kanskje framgang.
Er bøker viktigere enn mennesker?
-Har jeg sagt det? -De bryr Dem visst aldri om noen.
Kan De ikke i det minste vise litt medfølelse?
Kanskje min medfølelse er slik.
Medfølelse vil ikke redde henne.
Jeg minner alle om-
-at de er bundet av sin lydighets- plikt. At de i tilfelle bannlysing-
-må støtte inkvisitoren i hans vonde kamp mot kjetteriet.
Sammen med meg i tribunalet, for å dele byrden av kjennelsen-
-har jeg behov for råd fra to meddommere.
Abbeden.
Og. . .
Broder William fra Baskerville.
Salvatore?
Salvatore. . . Kan du gjenta tilståelsen din fra i går kveld?
At du og Remigio fra Varagine var medlem av de kjetterske dolcinittene.
Takk.
-Tilgi meg. -Det holder!
Remigio fra Varagine, benekter du din medsammensvornes tilståelse?
Nei. Jeg benekter det ikke.
Jeg er stolt av det!
l de tolv årene jeg har bodd her-
-har jeg ikke gjort annet enn å fylle min mage, å hore-
-og å true tiende fra de sultne bøndene.
Men nå har dere gitt meg styrke nok til å huske-
-hva jeg en gang trodde på av hele mitt hjerte. Jeg takker dere for det.
Husker du at du med vilje plyndret kirkens eiendom?
For å gi det tilbake til menneskene du stjal fra!
Har du massakrert biskoper og prester?
Ja!
Og jeg ville massakrert dere også hvis jeg fikk sjansen!
Hellige jomfru Maria, Guds moder, hør min ydmyke bønn.
Jeg vet at min synd var alvorlig-
-men jeg ber deg: lkke la henne lide for mine synder.
Velsignede moder, en gang reddet du min mester ved et mirakel.
Kan du ikke gjøre det samme for denne jenta?
Min mester sier at det alltid er vanlige folk som må betale.
Vær så snill, hellige moder. lkke la det skje.
Skyldig er denne heksa!
Hun har forledet en munk-
-og utøvet sine djevelske riter på denne hellige grunnen.
Skyldig er Salvatore-
-som har tilstått sitt kjetteri og ble tatt på fersken med heksa!
Skyldig. . .er Remigio fra Varagine-
-som, foruten sitt kjetteri, også har drept urtesamleren Severinus.
Det er løgn! Jeg har ikke drept noen i dette klosteret!
Jeg anmoder dermed om Deres bekreftelse av dommen, ærede abbed.
Mitt hjerte er fylt av sorg.
Men jeg finner ingen grunn til å bestride inkvisisjonens rettvise dom.
Og du, William fra Baskerville?
Ja, han er skyldig.
Skyldig i å ha feiltolket det evangeliske budskapet i sin ungdom.
Og skyldig i å ha forvekslet kjærligheten til fattigdommen-
-med blind ødeleggelse av velstand og eiendom.
Men, ærede abbed.
Han er uskyldig i de forbrytelser som har badet Deres kloster i blod.
Broder Remigio kan ikke gresk.
Hele mysteriet er tyveriet og besittelsen av ei bok på gresk-
-skjult i en hemmelig del av biblioteket.
Siden kjennelsen bestrides av broder William-
-må vi presse fram en tilståelse.
Før ham til smia og vis ham torturredskapene.
Jeg tilstår alt dere ønsker-
-men ikke torturer meg!
Jeg orker ikke en natt som den Salvatore hadde.
-Hvorfor drepte du dem? -Hvorfor?
Jeg. . .vet ikke. . .hvorfor.
-Fordi du var beåndet av djevelen? -Ja, det var det!
Jeg var beåndet av djevelen. Jeg er beåndet av djevelen!
Adrammelech, Lucifer! Jeg tilkaller dere, mørkets fyrster!
Alastor! Azazel!
Hyrden har gjort sin plikt.
De smittede lammene må overgis til skjærsilden.
Du kan brenne broder Remigio! Det stopper ikke forbrytelsene her!
Andre munker kommer til å dø. Også de med svarte fingrer og tunger!
Vi fransiskanere er også forferdet over broder Williams utbrudd.
lgjen beskytter læren deres kjettere og fører til mord. Debatten er over!
Broder William synes å ha fått et tilbakefall-
-til de villfarelser han ble renset fra.
lgjen prøvde han å verne en kjetter mot inkvisisjonens rettvise straff.
Så han må følge meg til Avignon for å få dommen bekreftet av paven.
Jeg har rett.
Kunne jeg bare finne boka og bevise at Bernardo Gui tar feil.
Men antikrist seiret igjen. Ingenting synes å kunne stoppe ham.
Når bålene blir tent i kveld-
-må flammene rense oss alle i hans hjerte.
Vend tilbake til det som var og alltid bør være klosterets oppgave:
Oppbevaring av kunnskap.
Jeg sier " oppbevaring av" , ikke søken etter.
For det er ingen utvikling innen kunnskapens historie.
Bare en fortløpende og opphøyd rekapitulasjon.
La oss nå prise den allmektige.
Om at antikrist, med blodskutte øyne og hestehov-
-er blitt fordrevet fra vår hellige grunn-
-og freden igjen råder i vårt kloster.
Den hadde kraften til tusen skorpioner. Han sa det!
Hans tunge er svart! Og fingrene! Akkurat som broder William spådde!
Det er broder Malachia, pater.
Gode Gud, ikke Malachia! Skal dette aldri ta slutt?
-William fra Baskerville hadde rett. -Ja! Han visste det.
Jeg også, om jeg var morderen. Finn William fra Baskerville!
-Vi får ikke åpnet speilet. -Kanskje er det ordet " fire" .
-" Fire" har bare fire bokstaver. -På latin, " quatuor" .
-Husker du inskripsjonen? -Vi må trykke over et avgudsbilde.
lkke " idolum" på latin, men " eidolon" på gresk. Speilbilde.
Vårt speilbilde.
-Denne veien. -Nei. Denne veien, Adso.
Her. Q og R.
Be til Gud om at vi ikke tar feil.
God kveld, ærverdige Jorge.
Jeg har ventet deg i flere dager, William.
Du må ha flyktet hit siden du kom hit før oss.
Du har oppdaget mange ting siden du ankom.
Men snarveien gjennom labyrinten er ikke blant dem.
Hva er det du vil?
Jeg vil se den greske boka som du sa aldri var skrevet.
Ei bok som kun tar for seg komedie, noe du hater like mye som latter.
Jeg vil se det som trolig er det eneste gjenværende eksemplaret-
-av Aristoteles´ andre Poetikk.
For en enestående bibliotekar du kunne blitt.
Her er din velfortjente belønning.
Les den. Bla gjennom dens hemmeligheter.
Du seiret.
" Hvordan komedien gir oss fornøyelse ved å bruke tarvelige personer-
-og glede oss over deres defekter. "
-Fortsett, William. Les, les! -Mester, vi må skynde oss.
La gutten lese for deg hvis det er for mørkt.
Jeg vil ikke at min trofaste elev skal bla i dine forgiftede sider.
lkke uten de beskyttende hanskene som jeg har på meg.
Lykta! Døra! Før han stenger oss inne!
Stopp!
Ærede broder!
Mange bøker tar for seg komedie. Hvorfor har du slik frykt for denne?
-Fordi Aristoteles har skrevet den. -Hit!
Tar du, Salvatore, avstand fra djevelen, og tar imot Jesus Kristus?
Tar du, Remigio fra Varagine, avstand. . .
Hvorfor det? Det er bedre å dø raskt enn å tilbringe livet i fengsel.
Den djevel jeg tar avstand fra, er deg, Bernardo Gui!
Tar du avstand fra djevelen og tar imot Jesus Kristus?
Hvorfor er latter så farlig?
Latter dreper frykt, og uten frykt er det ingen tro.
Frykter man ikke djevelen, har man ikke lenger behov for Gud.
Men du kan ikke fjerne latteren ved å fjerne den boka.
Vær sikker. Latter kommer alltid til å være folkets tidsfordriv.
Men hva ville skje om de lærde på grunn av denne boka-
-skulle erklære at det er tillatt å le av alt?
Kan vi le av Gud? Verden ville få et tilbakefall til kaoset.
Derfor forsegler jeg det som ikke skulle uttales. . .
l min grav.
Det er ham! Dit!
-Mester! -Gå videre! Du må!
Forlat dette stedet straks! Jeg insisterer!
Vær så snill, Gud. Redd ham.
Hold dem vekk.
Brenn heksa!
Våger du å true kirken?
Du får ikke reise! Alt er din feil!
Min mester fant morderen.
Hjelp meg! Hjelp!
Jeg har aldri angret min beslutning.
For jeg lærte mye av min læremester som var klokt og sant.
Da vi skilte lag, ga han meg brillene sine.
En dag, sa han, skulle de komme til nytte.
Og jeg har dem på nesa mens jeg skriver disse linjene.
Så omfavnet han meg kjærlig, som en far, og sendte meg av gårde.
Jeg vet ikke hva som skjedde ham, men håper at Herren tok imot ham-
-og tilga de forfengelighetene hans intellektuelle stolthet forårsaket.
Men likevel... Nå som jeg er en gammel mann-
-må jeg innrømme at av alle ansikter fra fortida-
-ser jeg jentas ansikt tydeligst.
Hun som jeg aldri sluttet å drømme om i alle disse lange årene.
Hun var mitt livs eneste jordiske kjærlighet.
Likevel fikk jeg aldri vite, og hørte aldri, hennes navn.